Gabby! Våkn opp!
Føler du det? Hvor nær du er?
Kjenn så levende hjertet ditt er.
Har du lurt på hvor mye et menneskehjerte tåler?
Mamma?
Kom an, hva gjør du? Gi meg den, hold opp.
Vi vet mer om Nightstalker.
Jeg beklager tapet.
De har ham.
Det ble biljakt. Skuddløsning.
- Hva med huset? - Avsperret. Det er et åsted.
- Gikk du inn? - Nei, altså...
Jeg snek meg inn på tomten, men huset var lukket og låst.
Vi må få vite hva som skjedde med maskinen vår.
Den er fortsatt det, politiet forstår ikke hva det er.
Vi må tilbake.
Hva? Nei, nei... Politiet er der hver kveld, det går ikke.
Vi må få i gang maskinen!
- Din kone og datter døde jo der. - Og nettopp derfor må vi tilbake!
Vi bygde en maskin for å fange spøkelser.
Er det noensinne grunn til å bruke den, så er det nå!
Deres ånder skal ikke måtte bli der inne!
- Han ringte meg også. - Er du på vei dit nå?
Vi har kjørt i en time. Hvordan har han det?
Det har nok ikke sunket inn ennå.
Han håndterer det som best han kan.
Det er derfor jeg kommer.
- Ok, vi ses snart. - Ses snart.
Vi bør være framme til kvelden.
Jeg er bare glad for at jeg får bli med.
Jeg vet at du har vært opptatt, men jeg kan nok hjelpe til.
Ja da.
Bare gi Henry plass. Bare observer.
- Alt er følsomt akkurat nå. - Du, jeg kan ha medfølelse også.
- Hei. - Neal...
- Hvordan går det? - Bra.
Jeg er glad du er her.
- Har du møtt Henry ennå? - Ikke siden jeg ringte.
Henry håndterer det på sin måte.
Og hvem er dette?
Neal-dette er Devon. Devon, Neal.
- Å, Devon. Jeg har hørt mye om deg. - Hei.
- Dette er kjæresten min Amy. - Hyggelig å endelig få treffes.
Jeg har sjekket der inne, det er klart. Hvem er dette?
Kjæresten min Amy. Journalisten jeg traff, du vet?
Vi kan ikke dra i gang noe mediesirkus her.
- Dette er farlige saker. - Jeg er frilans og er her privat.
Hun kan vel skrive om oss?
Lykkes vi, trenger vi en objektiv rapport om det.
Du har selv sagt at vi kan forandre verden.
Jeg trenger en som kan fortelle om arbeidet mitt i legmannstermer.
Det vil forandre liv.
Ok.
Men ikke noe om Martha eller Gabby. Fokuser på oppgaven her.
- Henry? Du husker vel Devon? - Devon...
Er dere klare? Jeg kom hit tidlig.
Utstyret er alt oppe.
Jeg hjelper deg med den...
Takk, jeg har mine egne.
Virker ikke lysene lenger?
Jeg foretrekker bærbar strøm.
Ledningene påvirker EMF på alle mulige måter.
Så en økning i det elektromagnetiske feltet tyder på nærvær av spøkelser?
Nesten.
Ånder er en form for energi, så en kraftig økt EMF-
-kan indikere et nærvær.
Vi har bedre data som støtter teorien vår.
Som å holde en seanse.
Kan de høye EMF-verdiene kanskje-
- forårsake paranoia eller hallusinasjoner som får en til å tro-
-at man ser spøkelser?
Enkelte har påstått det, men...
Du får snart se at det vi gjør, ikke handler om hallusinasjoner.
- Var det der oppe man fant dem? - Ja.
Så dere arbeidet på et sted som ble brukt av en seriemorder?
Vi trodde at han skulle flykte fra purken.
Så vi begynte å arbeide her i huset.
Vi ventet ikke at han skulle vende tilbake.
Nå gjør han det iallfall ikke.
Kan vi gå opp?
Det er dit vi skal, til loftet. Der er vår baseleir.
Så det er her vi skal lete etter spøkelser?
Med tanke på de høye energinivåene skal vi nok kunne finne noe.
Bare et av hans mange rom.
Hei, hva er det?
Hei?
Jeg tenkte på Martha og Gabby... der inne.
Jeg vet det...
Du kan vel bli her ute litt?
Ok?
Hva er det?
- Hva er det? - Jeg syntes at jeg følte noe.
Man føler sorgen her. Gjenværende minner.
All mørk energi som omgir stedet.
Det blir som flekker på veggene.
Kom. Vi går opp til loftet.
- Hva er dette? - Det er den vi har arbeidet med.
Jeg designet den. Neal her bygde den.
Jessica programmerer den.
Maskinen skal fange ånder og lage ektoplasma av dem.
- Som Robert Bess' maskin? - Dette er mitt design.
Kan jeg ta opp til artikkelen min og kan du forklare hvordan det virker?
Eller i det minste hva mer som må gjøres.
Grunntanken er at innesluttingskammeret analyserer åndeaktivitet i området.
Spøkelser har individuell magnetisk ladning, -
- altså spesifikke elektromagnetiske ladninger.
Det er her det blir problematisk. Når spøkelset har blitt fanget inn, -
- skal maskinen vår forvandle elektromagnetisk energi til ektoplasma.
Unnskyld, kan du gjenta det siste der?
- Du har tenkt å skape ektoplasma? - Det er det vi prøver å gjøre.
Vi oppdaget at i teorien-
- har hver ektoplasma unike kvaliteter, som et spøkelses-DNA.
Hvert spøkelse er unikt på sin måte.
Maskinen bør kunne få fram alt vi trenger å vite:
Hvor ektoplasmaen kom fra og hvem den var i live.
Du tror at du kan identifisere individer med ektoplasma?
Det er den eneste måten å finne ut om det er Martha og Gabby på!
Jeg må vite at det er dem!
Først da kan vi kalle arbeidet vårt her en suksess.
Sånn er det.
Da jobber vi videre, da.
Kom hit, Henry.
Hei, hva gjør du her oppe?
Kaffe?
Takk.
Så... hva lager du?
Et konserveringsmiddel.
- For? - Ektoplasma.
Den sønderfaller straks den utsettes for elementene.
Oksygen, luft. Akkurat hva vet jeg ikke.
Skal vi skape ektoplasma-
- må den bevares så at vi kan kjøre testene våre.
Det er den eneste måten å identifisere ektoplasmaen-
-som Marthas og Gabbys.
Så du prøver å føre vitenskap inn i det paranormale?
Vitenskap er oppdagelse av det ukjente.
At man ikke forstår noe, betyr ikke at det er paranormalt. Bare uoppdaget.
Så nå trenger du bare finne spøkelsene og fange dem?
Og siden ingen av oss er synske, skapte vi disse brillene-
-for å oppdage nærværet av åndevesen.
Så du mener at jeg kan se spøkelser med disse brillene?
Det vil jeg gjerne prøve.
Forsiktig.
Amy? Hvordan føler du deg?
Du skrek.
Ja, jeg... Ingen fare.
- Du er fremdeles ikke overbevist? - Jeg sier ikke at jeg ikke tror.
Men som oftest fins det andre forklaringer.
Maskinen er klar nå. Kom.
Hei, Amy kan ha funnet noe på radaren.
- Hva så du? - Det så ut som skygger som beveget seg.
Det kan ha vært lys utenfra.
Ha et åpent sinn. Konstant skepsis kan være usunt.
Ok... tilbake til maskinen. Hvor står vi med den?
Jeg rekalibrerte den.
Før savnet magnetene egne volt-tall, nå har tre egne motorer.
Da kan de arbeide uavhengig.
Hver magnet har en spesifikk polarisert bane-
- så at vi kan rette oss inn på EM-feltene og fange ånder.
Hva måler du magnetisk ladning i?
Din skanner måler vel åndeenergi i volt?
- Ja, vi kjører SI-systemet, så volt. - Samme her.
Men her kjører vi negativt for å skille ut aktivitet.
Ok...
...er dere klare?
Nå tar vi noen spøkelser. Tester våre modifikasjoner.
Vil du kjøre en omgang til?
- Jeg skal forsøke å være mer åpen. - Vi prøver her oppe først.
Jeg tror at jeg har noe. Her ved kartongen. Det ser ut som en masse.
- Her? - Nei, det venstre hjørnet.
- Jeg kjenner noe. - SI er bare 115,2.
- Veldig lite. Er det et spøkelse? - Jeg vet ikke.
- Det ser ut som en slags kladd. - Verdiene bekrefter paranormalitet.
Prøv likevel.
- Setter ladning til minus 115,2. - Klar.
Starter dekoderen.
Klar.
Jeg har noe.
Det er i maskinen.
Ektoplasma.
Ta en av oss, Henry, så tar vi en av dere.
Øye for øye, tann for tann.
Like for like.
- Vi klarte det! - Rolig, vi må ikke knuse prøverøret.
Ektoplasma blir ødelagt nesten straks ved kontakt med elementene.
Vi kan ikke gå glipp av en sjanse til å identifisere spøkelses-DNA.
Vi må gjøre det rett om vi skal kunne finne Martha og Gabby.
Kan du validere påstanden din om at det der er ektoplasma?
- Jeg jobber med litt kode. - Det er iallfall en begynnelse.
- Kjør på, vi har ikke mye tid på oss. - Nei, vent.
- Har ingen tenkt på risikoene?! - Vi samler bare inn data.
Akkurat, fra en annen dimensjon!
- Prester har beskyttende ritual! - Vi har sikkerhetsløsninger i drift.
Er du ekspert på okkult historie nå?
Jeg ser ikke noe mer som kan tenkes være paranormalt. Loftet virker tomt.
Om påstandene deres stemmer, kanskje vi burde gå ned og finne flere prøver.
Kan vi med de nye modifikasjonene bære med oss maskinen?
Briller og skanner er klare. Får vi løs avmagnetisøren blir resten her.
Jeg trenger en motor og en generator, for den kan ikke gå på batteri.
Det lå greier utenfor, kanskje vi kan bruke det?
Ja da, jeg går og ser.
Ta med kjettinger også. Jeg vil stabilisere maskinen, den ristet før.
Som du vil.
Vel, analysen fungerer.
Men jeg ser ikke noe språk i koden.
Dette er jo ditt spøkelses-DNA.
Hvordan kan du lese det?
Dette var det dataen analyserte. Dekryptering er noe annet.
Vi må få fram hvilke spøkelser vi fanger, de må identifiseres.
Da kan det være Martha, Gabby, hvem som helst.
- Kan det finnes et mønster her? - Det gjør det i alt.
Interessant. Jeg lurer på om...
- Hva skjedde? - Jeg brukte Maxwells ligning.
"Maxwells ligning"?
Maxwells ligning er for klassisk elektromagnetisme-
- hva Newtons lov om tyngdekraften er for klassisk mekanikk.
- Binært. - Ja.
Lurer på om...
Vi kanskje kan kjøre ut det via kassettspillerens høyttalere?
- Kan du gjøre om koden til lyder? - Lydbølger.
Men jeg kan ikke garantere noen resultat.
Beskjedene fra dødsriket.
Kan vi snappe opp informasjon som bare den døde kjenner til-
- så er det beviset vårt. Samme hva budskapet er.
- Hva holder Neal på med? - Han leter vel fortsatt.
Jeg går og sjekker.
Perfekt.
Neal! Har du funnet noe?
Ja... en gammel motorsagmotor.
Den skal nok fungere, bare kablene er intakt. Da går vi tilbake.
Hvem snakker du med?
Jeg trodde at det var Henry rett ved siden av meg-
- men så snudde jeg meg og så opp, og der sto Henry.
Underlig.
Spøkelset gjorde ingenting? Sa ingenting?
Jeg trodde at alle spøkelser var inne.
Spøkelser beveger seg.
Vi må røre på oss om spøkelsene gjør det.
Jeg vil bli ferdig med modifikasjonene.
Jeg pynter litt på koden.
Spøkelser kan holdes igjen med segl.
Til å være spøkelsesjegere vet dere ikke mye om det okkulte.
Okkult og paranormal vitenskap er ikke akkurat det samme.
Kanskje du skulle prøve dette.
Clavicula Salomonis Regis.
- Hva er dette? - "Salomos mindre nøkkel".
En 1600-tallssamling av bøker om åndebesvergelse.
Med segl kan vi hindre at spøkelser kommer inn. Eller ut.
- Jeg er vitenskapsmann. - Og det går bra, eller?
Seglene har fungert i århundrer, så bruk dem.
De ødelegger vel ikke eksperimentet deres?
Ok... hva gjør disse seglene, da?
Tegnes de på dører og vindu hindres spøkelsene i å komme seg ut.
- Men vi trenger salt. - Da leter jeg i kjøkkenet.
Man kan ha flaks.
Jeg blir med! Jeg kan hjelpe deg å tegne dem. Jeg kan gjøre nytte her.
Vi prøver. Dere andre jobber på, vi kan ikke miste tempo.
Jeg trenger hjelp med å lodde høyttaleren på dekoderen.
Ja visst. Nå setter vi i gang.
Alt er råttent.
Flaks at salt ikke gjør det.
- Hva er det? - Jeg syntes at jeg følte noe.
Du er virkelig følsom for sånt.
Jeg liker sånt.
Men ærlig talt tror jeg at dere er ute på ganske dypt vann.
Henry... tror du at spøkelsene vet hva vi gjør her?
- De liker det ikke. - Du tenker for mye.
Det er ikke mye. Holder det?
Jo. Det er nok til et segl.
- Jeg har ikke mer. - Jeg er også snart tom.
Jeg ser etter mer i kjøkkenet.
Henry!
Jeg så noe!
- Det sa at vi må ut! - Det er noe her også.
Det skal ikke være slik, noe er galt!
- Hva skjedde?! - Henry blør!
En poltergeist! Vi ble angrepet av noe...
- Skaff tøy, vi må stoppe blødningen! - Er du ok, Devon?
- Klarer han seg? - Det gjør vondt, men jeg lever.
- Hva skjedde der nede? - De kom akkurat da vi avsluttet seglene.
Jeg har aldri sett så voldelige spøkelser før.
De vet hva dere prøver å gjøre og de vil ikke ha oss her.
Vi må ut.
- Vi skal, skatt. Snart. - Nei, nei, vi må bli.
Vi må fortsette, vi må bli her, for om åndene blir fiendtlige-
-kan Gabby og Martha være i fare.
- Hvordan går det med maskinen, Neal? - Den er ferdig.
Jeg dekodet ektoplasmaen -du må høre. Vent litt.
Jeg dekodet ektoplasmaen, hør på lydbølgene.
- Oi... - Hva er det?
En gang til.
Der!
Mellom det andre skriket og tredje klynket. Det høres som...
Det høres som "Øye for øye".
Der har vi det.
Bevis på forekomst av spøkelser. En åndeverden. De sender budskap til oss.
Budskap i deres DNA, plantet i tid.
Hva holder dere på med? Fatter dere ikke at de ikke vil ha oss her?!
Martha og Gabby. De er fremdeles her et sted.
- Hører dere ikke? - Han har rett. Det er et gjennombrudd.
Glem gjennombruddene deres! Henry blør og dere snakker om deres små eksperiment!
Våre eksperiment er ikke små!
Jeg vil ikke at min kones og min datters ånder skal lide her inne!
- Vi gjør dette for dem. - Jeg stikker.
- Devon... - Nei!
Jeg orker ikke mer, dere er gale og jeg vil ikke være med!
Dere holder på med ting dere tror at dere forstår.
Devon...
- Hun roer seg. - Nei, det gjør hun ikke.
Ok... kom an, nå avslutter vi dette.
Devon...
- Kom hit, Devon. - Henry?
Er det deg, Henry?
Ja, Devon. Det er meg, Henry.
Det er over nå. Vi skal hjem.
Devon.
Vi trenger mer ektoplasma.
- Er det greit at jeg blir med? - Du har lekt med brillene.
Du kan passe dem, jeg tar skanneren og Neal tar demagnetisøren.
- Jeg blir med. - Nei, det gjør du ikke.
- Din skader har knapt sluttet å blø. - Skal jeg bare sitte her?
Vi skal bare kjøre en testomgang, ta noen prøver til.
Men ikke på Marthas rom, ok? Vent på meg. Til da er jeg klar.
Rolig. Du trenger all din styrke siden.
- Er dette så smart? - Bare vi holder sammen.
- Kan spøkelser drepe oss? - Det fins ingen bevis for det.
Men i Henrys tilfelle påvirket de jo gjenstander for å skade.
Var det der et ja eller et nei?
Tror dere at lysene vil forstyrre skanneren?
Nei, nye skannere er mye bedre på å filtrere bort.
Pokker, ikke noe i dette huset virker.
- Alle de bryterne til en lampe? - Virker sånn.
Verdiene gikk i taket. Jeg bør kunne skanne -står jeg rett?
Den stakk nok inn der.
Våkn opp, Henry. Det kommer noen.
- Martha... - Kom an, opp!
Alt skal bli bra...
Drep alle sammen!
Du er den første.
En i en lang rekke.
Jeg ser ingenting.
- Det er noe der! - Hva er det?
Jeg får inn noe...
Nesten klar... Ladning 667,84. 667,84!
Minus 667,84. Klare?
Hva skjedde?
- Du er en religiøs mann. Husker du? - Vær så snill, ikke gjør det.
Ja. Abraham og sønnen hans.
Det er her han ofrer ham.
Vær så snill! Vær så snill, ikke gjør dette!
Forestill deg...
...at det var sånn hans sønn Isak følte det da Abraham ble prøvet...
...av Herren.
Kjenner du den?
Panikken?
Frykt?
- Jeg fikk den. Jeg fikk den! - Herlig!
Jeg må ha mistet kameraet mitt...
Prøven klarer seg ikke lenge her, vi må tilbake.
Hei igjen...
Har du funnet ut noe mer?
Nei, bare de lydene.
Jo... vi fanget noe.
- Hvor? - De okkulte rommet.
Sett inn alt, kom an.
En fullstendig manifestasjon
Dekod!
Spill det.
Vær så snill! Vær så snill, ikke gjør dette!
Her har vi det.
Alt fra skanning til dekoding av ektoplasmaens DNA.
- Vi klarte det. - Vent. Det er noen andre her.
Det er en annen energi her. Jeg kjente den der nede før vi gikk inn i rommet.
- Martha, Gabby? - Nei.
Det var samme følelse som i kjøkkenet. Det er ikke som spøkelsene.
Ingen frykt, ingen smerte.
Det er mørkere. Nesten demonisk.
Rolig, de har større grunn til å være redde for oss, ok?
Jeg vet ikke hvordan jeg vet det. Jeg bare... føler det.
Jo, men det er normalt å føle seg rar. Å være redd.
Det er Nightstalkers sted.
Jeg har begynt å se ting.
Ane ting jeg aldri har kjent før.
Jeg vil se hele prosessen igjen med egne øyne.
Og så henter vi Martha og Gabby.
- Er du klar for det? - Jeg har det bra.
Armen føles bra. Kom an, vi har ikke så mye tid.
Konstabel Mack ved huset på Blackburn Lane, over.
S og R Realty har bedt om patruljering, vakter svarer ikke.
Søk etter uvedkommende og rapporter tilbake.
Jeg ser tre kjøretøy, kjør søk på "TRR 544".
- "YDK 178" og "FDR 012". Kommer tilbake. - Oppfattet.
- Ikke gå inn i huset, sperr av. - Oppfattet.
- Jeg får bare lave verdier. - Jeg får ikke noe ennå.
- Det er noe her. - Det topper seg!
- Jeg ser henne. - Får jeg se?
Fjerde objektivet, innstilt på 32 grader.
- Det beveger seg. - Frekvens?!
449,67! 449,67!
Ok -da kjører vi!
Amy...
Tittei!
Kom og lek med meg...
Jeg trenger mat...
Nei, nei, jeg kan ikke. Jeg kan ikke spise kjøtt!
Nei, nei-nei!
Jeg skal spise det! Jeg spiser hva som helst.
- Der satt den! - Amy!
Hallo?
Kom an!
Hjelp meg, noen!
Hun ble katatonisk da demagnetisøren startet og besvimte da den var klar.
Hun har ikke epilepsi.
- Lyset kan ha utløst et første anfall. - Hallo, skatt!
Sånn ja, sånn ja! Du er tilbake, sånn ja.
Du skremte meg. Du må på sykehus.
Nei. Nei, nei, jeg har det bra.
Nei, du må bli sjekket, vi vet ikke hva som skjedde.
Alvorlig talt. Jeg har det bra.
Dette... Dette er ikke første gangen.
Hva mener du?
Hver gang demagnetisøren slås på-
-skjer noe med meg.
Jeg... havner i en slags transe.
"Transe"? Som at du ser syner, mener du?
- Hva ser du? - Drapene.
Det som skjedde i disse rommene.
Som om jeg var med.
- Kan du styre det? - Jeg vet ikke hva det er som hender.
Du skal ikke se det igjen. Vi skal ikke utsette deg for...
Jeg så en jente. Hun ble tvunget til å spise menneskekjøtt.
Han tenner på ofrenes stress.
Driver dem så langt at de kan dø av stress.
- Som Martha. - Nightstalker.
Han brukte monitoren der til å måle stressnivået før han drepte dem.
Den der mørke, djevelske energien jeg nevnte?
Jeg vet hva den er nå.
Nightstalker. Jeg følte det samme i synene mine.
Mener du at Nightstalkers spøkelse er her?
Jeg vet ikke. Men den fryktfølelsen...
Jeg kan ikke riste den av meg. Hva eller hvem som enn er her...
...så vil det ikke ha oss her. Og det studerer oss.
Jeg må... jeg må ut i frisk luft.
Hva tror du om dette?
Gabby?
Han sniker i sjelene deres.
Martha?
Hvem... Hva mener du?
Han er tilbake. Ikke sovn.
Hvem er tilbake?
- Hva gjør du her? - Henry!
Jeg hørte lyder og sjekket hva det var.
Jeg tror at de kom fra gyngestolen.
Er alt i orden med deg?
Skann gyngestolen.
- Henry! - Neal!
Jeg får dem ikke løs!
Henry!
- Han lever, men er ille skadet. - De er visst ute etter Henry eller...
Hva er det?
Da jeg var i rommet sa Martha noe til meg.
Hun har prøvd å advare meg, og mer enn en gang.
- Advarsel for hva? - Poltergeistangrepene. Hjemsøkelsene.
Jeg tror at Nightstalker er tilbake. Han vil avslutte her.
- Han vil drepe oss for at vi kom hit. - Det er nok bare Henry han vil ha.
- Martha og Gabby, da? - Han dør om han blir.
- Vi tar med oss Henry! - Han vender tilbake, med eller uten oss.
- Han bryr seg bare om Martha og Gabby. - Skal alle klare seg må vi avslutte nå.
Vi henter dem.
- Amy... Amy. - Stille...
Det var her Devon sa at hun så Gabbys spøkelse.
Jeg føler henne.
Hva ser du?!
Hun er rett bak deg.
Hun var jo der!
Gabby?
Er du her, Gabby? Gi oss et tegn.
Noe.
Har du noe å si oss, så si det nå.
Han kommer!
- Hva skjedde? Hva skjedde?! - Hva sa hun?
Hun sa: "Han kommer".
Nightstalker?
Da bør vi dra til Marthas og Gabbys rom.
Der inntreffer de fleste fenomenene.
Ok, da går vi.
Hvorfor er lyset slukket?
- Føler du noe? - Det er noe her.
Det er Gabby. Hun vil at vi går inn.
Vi henter dem raskt og drar herfra.
Vær på vakt. Nightstalkers spøkelse kan være hvor som helst.
Jeg skal prøve.
- Hva foregår her? - Han visste at vi var kom.
Sjekk der borte. Jeg skal forsøke å se noe.
- Jeg får ingen verdier. - Jeg ser ikke Martha noe sted.
Ingen verdier.
- Hva er det? - Gabby! Hun er på meg!
- Ser du Martha? - Jeg får inn 147,98.
- Vi tar Gabby nå og søker Martha siden. - Da setter vi i gang!
Føler du det? Hvor nær du er?
Kjenn så levende hjertet ditt er.
Har du lurt på hvor mye et menneskehjerte tåler?
Hva prøver du å si meg?
Jeg lytter.
Mamma!
- Noe er galt, Neal! - Hva?
- Hva?! - Hold opp!
Det er noe med Gabby!
Kom an, kom tilbake! Kom tilbake!
Henry?
- Kom tilbake, sånn ja! - Det er Henry!
Det er ikke noe å være redd for. Du kommer til å skape historie.
En vitenskapelig evolusjon.
Ingen fare, du klarer deg!
- Du kom tilbake! - Er hun fortsatt med deg?
- Hva? - Gabby. Hun var forbundet med deg.
Hun har prøvd å bruke deg til å få opp oss hit.
Du var vel ikke synsk før du kom hit, hva?
Gabby har nok helt siden kjøkkenet prøvd å fortelle sannheten.
Sannheten. Jeg så alt.
Vi hørte det.
Neal... Neal!
Han gjør vel likevel ikke det jeg tror at han gjør?!
Henry kan ikke være Nightstalker.
Jeg så alt. Jeg så ham drepe Martha og Gabby.
De fant morderen og du har kjent...
Energien jeg følte er ingen spøkelse. Det er Henry jeg har kjent hele tiden.
Hvorfor skulle han drepe Martha og Gabby? De er hans alt.
- Det vil nok deres ånder også vite. - Jeg forstår ikke.
Man kan ikke se på situasjonen fra bare en vinkel.
Henry... hva gjør du her?
Jo... det virker som om dere snek dere unna meg.
Hva gjør du med den?
Har dere noensinne hørt om enhet 731?
Jessica.
Neal.
Amy.
Forferdelige overgrep mot krigsfanger ble begått av japanere-
-under andre verdenskrig.
Visste dere at alle de japanske vitenskapsmennene-
-ble benådet av USAs regjering-
-i bytte mot deres forskningsresultat.
De gjorde forsøk på menneskekroppen-
- for å se hvor lenge den kan holde ut smerte før den dør.
Men det kunne jo unnskyldes.
For dere forstår...
...deres eksperiment munnet ut i framskritt...
...og store skritt framover i kunnskapen om menneskekroppen.
Andre verdenskrig tok slutt for lenge siden.
Vitenskapen forandres aldri, Neal.
Bare innrøm det, Henry. Du drepte dem.
Du fatter ikke poenget.
Hvordan kunne du? Kona di. Datteren din.
De døde ikke fryktelig nok.
Vi kom ingen steder med våre eksperiment-
-fordi åndenes energi var svak.
Og jeg innså... at jeg måtte høyne innsatsen.
- Helt utrolig! - Hvordan tror dere at jeg har det?
Jeg måtte ofre kona Mi! Datteren min!
Fatter dere engang det gjør med en?
Jeg måtte leve med deres blod på mine hender!
Men forskningen vår... vi klarte det!
Så... de... døde ikke forgjeves.
Det er min eneste trøst.
- Hva var det? - Ingenting.
Hva...
...var...
Det?!
Jeg må ha satt på den da jeg kom inn hit. Jeg glemte å slå den av.
Så dere ville avsløre meg, hva? Dere ville ha en tilståelse?!
Nei, det var en ulykke!
Og jeg som stolte på dere!
Neal!
Løp!
- Nei! - Kom!
Neal?!
Det er over.
Kom an!
Der borte!
Å, gode Gud!
Jeg skal massakrere dere begge to!
Forbanne dere!
Kom an, Amy!
Gjem deg, Amy! Gjem deg!
For mange synder i hans hender. Blod... blodet er i maskinen.
Maskinen hans...
- Der er du! - Nei! Ikke skyt!
Henry!
- Vær så snill... - Slipp henne, ellers knuser jeg disse!
Er du villig til å risikere livet ditt for dette?
Slipper jeg dem, mister du alt du arbeidet for.
Så det står mellom ditt liv og arbeidet mitt?
Du dreper meg uansett.
Sant...
Sant.
Men jeg har tenkt å sørge for at du får en langtrukken død...
...før jeg er ferdig med deg!
Henry...
Slipp dem!
Jess...
Gud...
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com